I ROMERRIGETS STORHEDSTID,
OMFATTEDE RIGET AFRIKAS ØRKEN
TIL DET NORDLIGE ENGLAND.
OVER EN FJERDEDEL AF BEFOLKNINGEN LEVEDE OG DØDE
UNDER CÆSARERNES STYRE.
I VINTEREN 180 E. KR., KEJSER MARCUS AURELIELIUS'
TOLVÅRIGE KAMPAGNE MOD DET GERMANSKE FOLKEFÆRD
VAR VED AT SLUTTE.
KUN DEN SIDSTE FÆSTNING STÅR I VEJEN FOR ROMERSK SEJR
OG LØFTET OM FRED I HELE KEJSERRIGET.
Sir. General.
Sir.
Tynde og sultne.
Stadig ikke noget? Ikke et tegn.
Hvor længe har han været væk? Næsten to timer.
Vil de slås, sir? Det finder vi snart ud af.
Soldat, jeg beordrede dig at flytte katapulterne fremad.
De er udenfor rækkevidde. Rækkevidden er god.
Kavaleriets fare... Er acceptabel. Ikke sandt?
De siger nej.
Rolig, rolig
Folk burde vide, hvornår de er erobret.
Ville du, Quintus? Ville jeg?
Styrke og ære.
På mit signal, slip helvede løs.
Lad katapulterne.
Infanteri gør klar.
Bueskytter klar. Bueskytter!
Pilen mod buen!
Patres! Maximus!
Om tre uger, vil jeg høste mine afgrøder.
Forestil jer, hvor I vil være, og det vil blive en realitet.
Hold jer til mig!
Hvis I er alene...
og ridder på grønne marker med solen i ansigtet...
vær ikke bekymret.
For I er i Elysium, og I er allerede døde!
Brødre...
hvad vi gør i livet...
giver genlyd i al evighed.
Træk!
Træk, træk!
Katapulterne klar, sir!
Bueskytter, tænd!
Tænd! Tænd!
Bueskytter, træk!
Slip!
Slip
All right, mænd, klar!
Hold linien!
Træk, slip!
Slip!, slip!
Lad igen!
Hold linien!
Træk, slip!
Hold jer til mig!
Roma victor!
Tror du virkelig, han er ved at dø?
Han har været ved at dø i ti år.
Hvis han ikke var ved at dø, ville han ikke have tilkaldt os.
Måske savner han os bare.
Og senatorerne? Han ville ikke have samlet dem, hvis...
Fred, Commodus.
Efter to ugers rejse, får dine konstante intriger mit hoved til at gøre ondt.
Han har truffet sit valg.
Han vil bekendtgøre det.
Han vil udnævne mig.
Det første jeg vil gøre
, når...
Er at beære Hans Majestæt med værdige spil.
Indtil videre er det første, jeg vil gøre at tage et varmt bad.
Deres højhed?
Vi er der næsten, deres højhed.
Deres højhed. Hvor er kejseren?
Han er på fronten, deres højhed. De har været væk i 19 dage.
De sårede kommer stadig.
Min hest.
Min herre.
Kys?
Du har bevist din tapperhed
endnu en gang, Maximus.
Lad os håbe det er for sidste gang.
Der er ingen tilbage at bekæmpe, deres højhed.
Der er altid nogen tilbage at bekæmpe.
Hvordan kan jeg belønne Roms bedste general?
Lad mig tage hjem.
Hjem.
De ærer Dem, Cæsar.
Det er til dig, Maximus. De ærer dig.
Gik jeg glip af det? Gik jeg glip af kampen?
Du gik glip af krigen.
Fader, tillykke.
Jeg vil ofre hundred tyre for at ære din triumf.
Spar tyrene.
Beær Maximus. Han vandt kampen.
General. Højhed.
Rom hylder dig, og jeg omfavner dig, som var du min broder.
Det er alt for længe siden, gamle ven.
Højhed. Her fader
Tag min arm
Jeg tror, det er tid til, at jeg tager af sted.
Så meget for Roms ære.
Storartet kamp.
General. Stadig i live?
Stadig i live. Guderne må have humoristisk sans.
Guderne må elske dig. Valerius.
Tilbage til barakkerne, general? Eller til Rom?
Hjem. Min kone, sønnen, høsten.
Landmanden Maximus. Jeg har svært ved at forstille mig det.
Snavs vaskes nemmere af end blod, Quintus.
Der er han. Højhed.
Senator Gaius, senator Falco.
Pas på Gaius. Han vil hælde noget, der ligner honning i dit øre...
og så vågner du op en dag, "og det eneste du kan sige er: ""Republik."""
Jamen hvorfor ikke? Rom blev grundlagt som en republik.
Ja, og i en republik har senatet magten.
Men senator Gaius er naturligvis ikke påvirket af det.
Hvor mener du, general? Kejser eller senat?
En soldat har den fordel, at han kan se sin fjende i øjnene, senator.
Med en hær bag dig, kunne du være meget politisk.
Jeg advarede jer. Nu skal jeg redde jer. Undskyld mig, senatorer.
Maximus.
Jeg får brug for gode mænd som dig.
Hvordan kan jeg være til hjælp, deres højhed?
Du er en mand, som ved, hvad det vil sige at kommandere.
Du giver dine ordrer, ordrerne er adlydt, og kampen er vundet.
Men disse senatorer smeder rænker og smigrer og bedrager.
Maximus, vi må redde Rom fra politikerne, min ven.
Kan jeg regne med dig, når tiden kommer?
Deres højhed, når Deres fader frigiver mig, vil jeg tage hjem.
Hjem? Jamen ingen har fortjent det mere.
Bliv ikke for godt tilpas. Jeg får måske brug for dig inden længe.
Lucilla er her. Vidste du det?
Hun har ikke glemt dig.
Og nu er du den storartede mand.
Hvis bare du havde været født en mand.
Sikke en cæsar du ville have været!
Fader.
Du ville have været stærk.
Gad vide om du ville have været retfærdig?
Jeg ville have været, hvad du havde lært mig at være.
Hvordan var din rejse?
Lang. Ubehagelig. Hvorfor er jeg kommet?
Jeg har brug for din hjælp. Med din broder.
Selvfølgelig.
Han elsker dig. Det har han altid gjort.
Og...
han vil få brug for dig nu mere end nogensinde.
Nok politik.
Lad os lade som om, at du er en kærlig datter...
og jeg er en god fader.
Det er en rar tanke, ikke sandt?
Godmorgen.
Jeg skal bruge tre heste til.
To! Tre!
Fire!
En! To!
De sendte bud efter mig, Cæsar?
Cæsar?
Sig det igen, Maximus.
Hvorfor er vi her?
For kejserrigets ære, deres højhed.
Nå, ja.
Nå, ja, det er også rigtigt.
Kan du se det kort, Maximus?
Det er den verden, jeg skabte.
I 25 år...
har jeg erobret, spildt blod, udvidet kejserriget.
Siden jeg blev cæsar, har der været fire år uden krig.
Fire års fred i 20 år.
Og for hvad?
Jeg bragte sværdet. Intet mere.
Cæsar, Deres liv...
Vær rar ikke at kalde mig det.
Kom.
Sid ned.
Lad os tale sammen nu...
meget enkelt som mænd.
Maximus...tal
Fem tusind af mine mænd er derude i det frosne mudder.
3.000 af dem er såret.
2.000 af dem vil aldrig forlade dette sted.
Jeg vil ikke tro på, at de kæmpede og døde for ingenting.
Og hvad vil du tro?
De kæmpede for Dem og for Rom.
Og hvad er Rom?
Jeg har set meget af resten af verden.
Den er brutal og ond og mørk. Rom er lyset.
Men du har aldrig været der.
Du har ikke set, hvordan den er blevet.
Jeg er ved at dø, Maximus.
Når en mand ser, at enden er nær...
vil han gerne vide, at der var et formål med hans liv.
Hvordan vil verden omtale mit navn i fremtiden?
Vil jeg blive omtalt som en filosof?
En tyran?
Eller vil jeg være kejseren, der fik Rom til at blomstre?
Der var engang en drøm, der var Rom.
Man kunne kun hviske den.
Hvis man mere end hviskede, ville den fordufte...
så skrøbeligt var den.
Og jeg er bange for, at den ikke vil overleve vinteren.
Maximus...
lad os hviske nu...
sammen, du og jeg.
Du har en søn.
Fortæl mig om dit hjem.
Mit hus er oppe i bakkerne over Trujillo.
Et meget enkelt sted. Lyserøde sten der varmer op i solen.
En køkkenave der lugter af krydderier om dagen...
jasmin om aftenen.
Gennem porten er der en stor poppel.
Figner, æbler, pærer.
Jorden, Marcus, sort. Sort
Som min kones hår.
Vindruer på de sydlige bakker, oliven mod nord.
Vilde ponyer leger nær huset. De driller min søn.
Han vil være en. Kan du huske, da du sidst var hjemme?
To år, 264 dage og denne morgen.
Jeg misunder dig, Maximus.
Det er et godt hjem. Værd at slås for.
Der er en opgave til...
som jeg vil bede om, inden du tager hjem.
Hvad kan jeg gøre for Dem, Cæsar?
Jeg vil have, at du skal være Roms protektor, når jeg dør.
Jeg vil bemyndige dig til ene og alene...
at give magten tilbage til Roms befolkning...
og gøre en ende på den korruption der har lammet den.
Vil du acceptere denne store ære, som jeg har tilbudt dig?
Med hele mit hjerte, nej.
Maximus...
det er derfor, det skal være dig.
Men en embedsmand, en senator...
en der kender byen, der forstår dens politik.
Men du er ikke blevet korrupt af dens politik.
Og Commodus? Commodus er ikke en moralsk mand.
Det har du vidst, siden du var lille.
Commodus kan ikke regere.
Han må ikke regere.
Du er den søn, som jeg skulle have haft.
Commodus vil acceptere min beslutning.
Han ved, at du har hærens loyalitet.
Jeg må tænke over det, deres højhed.
Ja.
Ved solnedgang håber jeg, du vil være enig.
Omfavn mig som min søn.
Og giv en gammel mand et tæppe til.
Min fader værdsætter dig nu. Deres højhed.
Sådan har det ikke altid været.
Mange ting ændrer sig.
Mange ting. Ikke alle ting.
Maximus, stop.
Lad mig se dit ansigt.
Du virker oprørt.
Jeg har mistet mange mænd.
Hvad ville min fader dig?
Ønske mig held og lykke inden jeg tager hjem.
Du lyver.
Jeg kunne altid se, når du løj, for du var aldrig god til det.
Ikke så god som Dem. Sandt.
Men du har heller aldrig været nødt til det.
Livet er enklere for en soldat.
Eller synes du, jeg er hjerteløs?
Jeg tror, De har et talent for at overleve.
Er det virkelig så forfærdeligt at se mig igen?
Nej. Jeg er træt fra kampen.
Det gør dig ondt at se min fader så skrøbelig.
Commodus forventer, min fader vil bekendtgøre hans efterfølger om få dage.
Vil du kæmpe for min broder, ligesom du kæmpede for min fader?
Jeg vil altid kæmpe for Rom.
Ved du hvad...
jeg husker dig stadig i min aftenbøn.
Åh, ja. Jeg beder.
Det gjorde mig ondt at høre om Deres mands død. Jeg sørgede over ham.
Tak. Og jeg hører, De har en søn.
Ja. Lucius.
Han er næsten otte år gammel.
Min søn er også næsten otte.
Tag for Deres aftenbønner.
Forfædre, jeg beder om jeres råd.
Salige Moder, giv mig gudernes ønske for min fremtid.
Salige Fader, pas på min kone og søn med et parat sværd.
Hvisk til dem, at jeg kun lever for at holde dem igen.
Mine forfædre, jeg ærer jer...
og vil prøve at leve med den værdighed, I har lært mig.
Cicero.
Sir.
Synes du ikke, det er svært at gøre din gerning?
Nogen gange gør jeg, hvad jeg vil.
Resten af tiden gør jeg, hvad der er forventet af mig.
Det er muligt, at vi ikke kan tage hjem alligevel.
Er du parat til at gøre din pligt for Rom?
Ja, fader.
Du vil ikke blive kejser.
Hvilken klogere, ældre mand skal tage min plads?
Min magt vil gå til Maximus...
indtil...
senatet er klar til at regere igen.
Rom vil blive en republik igen.
Maximus. Ja.
Min beslutning skuffer dig?
Du skrev engang til mig...
og nævnte de fire vigtigste dyder:
Visdom, retfærdighed
mod og mådehold
Da jeg læste listen, vidste jeg, at jeg ikke havde nogen af dem.
Men jeg har andre dyder, fader.
Ambition.
Det kan være en dyd, når det forårsager en til fremskridt.
Opfindsomhed, tapperhed.
Måske ikke på slagmarken,
men der er mange slags tapperhed.
Hengivelse til min familie...
og til dig.
Men ingen af mine dyder var på din liste.
Selv da var det som om, du ikke ville have mig som din søn.
Commodus...
du går for vidt.
Jeg søgte i gudernes ansigter...
efter måder at tilfredsstille dig på, så du kunne være stolt af mig.
Et venligt ord...
et ordentligt knus...
hvor du pressede mig mod dit bryst og rigtig holdt mig tæt...
ville have været som solen på mit hjerte i tusind år.
Hvad er det ved mig, du hader så meget? Commodus.
Det eneste jeg nogensinde har villet...
var at leve op til dig, Cæsar.
Fader.
Commodus.
Din fejl som søn...
er min fejl som fader.
Kom.
Fader.
Jeg ville have dræbt hele verden...
hvis bare du ville have elsket mig!
Maximus, kejseren har brug for dig. Det er vigtigt.
Sørg med mig, broder. Vores store fader er død.
Hvordan døde han?
Lægerne siger, der ikke var nogen smerte.
Han døde i søvne.
Fader.
Din kejser beder om din loyalitet, Maximus.
Tag min hånd.
Jeg tilbyder den kun en gang.
Quintus.
Vel mødt, Cæsar!
Jeg må tale med senatorerne. Jeg har brug for deres råd.
Væk Gaius og Falco. Gaius og Falco.
Sværd.
Maximus, vær forsigtig. Det var ikke klogt.
Klogt? Kejseren er blevet myrdet.
Kejseren døde af naturlige årsager.
Hvorfor er du bevæbnet, Quintus? Vagter!
Slås ikke, Maximus.
Jeg er ked af det. Cæsar har talt.
Rid indtil solopgang...
og henret ham da.
Quintus, se på mig. Se på mig!
Lov mig at du vil se efter min familie.
Din familie vil møde dig i livet efter døden.
Knæl.
Salige Fader, pas på min kone og søn.
Hvisk til dem, at jeg lever kun for at holde dem igen.
Giv mig i det mindste en ren død.
En soldats død.
Frosten, nogen gange får den sværdet til at sidde fast.
Livvagt!
Kan du huske sidst, du var hjemme?
To år, 264 dage og denne morgen.
Salige Fader, pas på min kone og min søn...
Hvisk til dem at jeg kun lever for at holde dem igen.
Alt andet er støv og luft, og jeg lever kun for at holde dem igen
Alt andet er støv og luft.
Mama, isoldati!
Papa!
Dø ikke.
Du vil se dem igen.
Ikke endnu.
Nej. De vil rense det. Vent og se.
Dø ikke.
De vil fodre løverne med dig.
De er mere værd, end vi er.
Bedre nu?
Rent. Se selv!
Proximo!
Min gamle ven.
Hver dag er en god dag, når du er her...
men i dag er din heldigste dag.
De giraffer du solgte mig
de vil ikke parre sig.
De går bare rundt og æder men parrer sig ikke.
Du solgte mig underlige giraffer.
Jeg vil have mine penge tilbage. Aldrig.
Jeg giver dig en god pris. På hvad?
Har du set min nye besætning? Kom og se dem.
Kan nogen af dem slås? Jeg har snart en kamp.
Nogle er gode til at slås, andre til at dø.
Du har vist brug for begge dele.
Rejs dig op.
Hvad er din levevej? Jeg var jæger.
Næ nej, jeg købte ham fra en saltmine i Karthago
Sid ned.
Legionens mærke.
Desertør. Måske. Det er vel ligegyldigt.
Han er spanier. Jeg tager seks.
For et tusind. Et tusind?
Numidianeren alene er 2.000 værd.
Disse slaver er rådne.
Det giver også kulør. Vent!
Jeg kan forhandle.
Jeg giver dig 2.000 og 4.000 for bæsterne.
Det er 5.000 for en gammel ven.
Kom nu! Hvor længe kan det tage, at komme ind i mit eget hus.
Jeg hedder Proximo.
Jeg vil være tættere på jer de næste par dage...
hvilket vil være enden på jeres elendige liv...
end den kælling af en mor, der bragte jer skrigende ind i denne verden.
Jeg betalte ikke for jeres selskab.
Jeg betalte, så jeg kunne tjene på jeres død.
Og ligesom jeres mor, der var der i begyndelsen...
så vil jeg være der til slut.
Og når I dør, og dø det kommer I til...
vil jeres overgang være til lyden af...
Gladiatorer, jeg hyder jer
Rød!, rød
Gul.
Godt.
Rød, rød!
Spanier.
Det er nok indtil videre!
Hans tid vil komme.
Næste.
Spanier, hvorfor slås du ikke?
Vi må alle slås.
Er det tegnet fra dine guder?
Vil det ikke fornærme dem?
Guderne favoriserer jer.
Rød er gudernes farve.
I vil få brug for deres hjælp i dag.
Nogen af jer tænker, at I ikke vil slås...
og nogen at I ikke kan slås.
Det siger de alle samen, indtil de er derude.
Hør her. Dræb!
Jag dette ind i en anden mands kød.
De vil prise og elske jer for det.
Og I...
I kan komme til at elske dem...
for det.
I sidste ende skal vi alle dø.
Desværre kan vi ikke vælge hvordan...
men vi kan vælge, hvordan vi møder døden...
så vi kan blive husket...
som mænd.
Til venstre, rejs jeres skjold!
Til højre, rejs jeres sværd!
Dræb! Dræb!
Parvis: Rød med gul.
Næste!
Forsvind!
Han marcherer ind i Rom som en helt.
Men hvad har han erobret?
Giv ham tid, Gracchus. Han er ung.
Jeg tror, han kan gøre det godt.
For Rom, eller for dig?
Gå til din mor, Lucius. Det vil hun gerne have.
Lucius! Mor!
Vel mødt, Cæsar! Senatorer.
Rom hilser hendes nye kejser.
Dine loyale borgere byder Dem velkommen, deres højhed.
Tak, Falco. Og angående de loyale borgere...
...formoder jeg, de ikke var for dyre. Cæsar.
Gracchus.Hele Rom glædes ved Deres tilbagekomst, Cæsar.
Der er mange sager, der kræver Deres opmærksomhed.
Orden, tak! Orden!
Til Deres vejledning, Cæsar, har senatet forberedt en række protokoller...
for at henvende sig til de mange problemer i byen...
såsom elementært kloaksystem i det græske kvarter...
såvel som bekæmpelse af pesten som allerede er dukket op der.
Så, hvis Cæsar...
Kan du ikke se, Gracchus?
Det er netop hele problemet.
Min fader brugte al sin tid på at studere...
bøger og filosofi.
Han brugte nattetimerne på at læse skriftruller fra senatet.
Og i mellemtiden var folket glemt.
Men senatet er folket, deres højhed...
valgt blandt folket for at tale på folkets vegne.
Jeg tvivler på, mange folk spiser ligeså godt som dig, Gracchus.
Eller har sådan fortræffelige elskerinder, Gaius Jeg tror, jeg forstår mit eget folk.
Så vil Cæsar måske være så venlig at lære os...
på grundlag af hans egen, store erfaring.
Jeg kalder det kærlighed.
Jeg er deres fader. Folket er mine børn.
Jeg vil holde dem tæt mod mit bryst og omfavne dem.
Har De nogensinde omfavnet nogen med pest, deres højhed?
Nej, men hvis du afbryder mig igen kommer du helt sikkert til det.
Senator, min broder er meget træt.
Giv mig listen.
Cæsar vil gøre alt, hvad Rom kræver.
Deres højhed, som sædvanlig. Deres mindste anmodning kræver lydighed.
Hvor vover de at prædike til mig?
Commodus, senatet har fordele.
Hvilke fordele? De bestiller ikke andet end at snakke.
Det burde bare være dig og mig....
...og Rom. Det kan du godt glemme.
Der har altid været et senat.
Rom har ændret sig. Det kræver en kejser...
at regere et kejserrige. Men naturligvis, lad folket have deres...
Illusioner.
Traditioner.
Min faders krig mod barbarerne...
Han sagde det selv: Den udrettede intet.
Men folket elskede ham. Folket elsker altid sejre.
Hvorfor? De så ikke kampene.
De er da ligeglade med Germanien. Hvad der er vigtigt for dem, er Roms storhed
Roms storhed.
Hvad er det?
Det er en idé. Storhed.
Storhed er en vision. Netop. En vision.
Kan du ikke se det, Lucilla?
Jeg vil give folket en vision af Rom, og de vil elske mig for det.
Og de vil hurtigt glemme de tørre, gamle mænds kedsommelige prædiken.
Jeg vil give folket deres bedste vision af deres liv.
Hvidvin og rødvin for Deres fornøjelse!
Lege.
Et hundrede og halvtreds dage med lege.
Han er klogere, end jeg troede. Snedig.
Hele Rom ville grine ad ham...
hvis de ikke var så bange for hans prætorianer.
Frygt og vidunder. En magtfuld kombination.
Tror du virkelig, at folk vil lade sig lokke af det?
Jeg tror, han ved, hvad Rom er. Rom er pøbelen.
Giv dem magi, og de vil blive distraheret.
Tag deres frihed væk, og de vil stadig juble.
Roms bankende hjerte...
...er ikke senatets marmor.
Det er Kolosseums sand.
Han bringer dem døden...
og de vil elske ham for det.
Spanier.
Vagt!
Er du ikke underholdt?
Er det ikke derfor, du er her?
Spanier!
Hvad vil du have?
Pige?
Dreng?
Du sendte bud efter mig. Ja, det gjorde jeg.
Du er god, spanier, men så god er du heller ikke.
Du kunne blive fantastisk. Jeg er nødt til at dræbe, så jeg dræber.
Det er nok.
Det er nok for provinserne, men ikke for Rom.
Den unge kejser...
...har arrangeret en række gladiatorkampe...
til minde om sin fader Marcus Aurelius.
Jeg synes, det er morsomt...
eftersom det var
alvidende Marcus Aurelius
Der forbød os.
Så endelig efter fem år, hvor jeg dårligt kunne tjene til dagens brød...
i rådne landsbyer...
skal vi endelig tilbage, hvor vi hører til:
Kolosseum.
Åh, du skulle se Kolosseum, spanier.
Fem tusind romere...
der stirrer på enver bevægelse af dit sværd...
og vil have, at du borer sværdet ind og dræber.
Stilheden inden du slår til
og larmen bagefter.
Den vokser. Den vokser...
som en storm.
Som om du var selve tordenguden.
Var du en gladiator? Ja, jeg var.
Vandt du din frihed?
For lang tid siden gav kejseren mig...
et rudis.
Det er bare et træsværd.
Symbolet på ens frihed.
Han rørte mig på skulderen, og jeg var fri.
Kendte du Marcus Aurelius? Jeg sagde ikke, jeg kendte ham.
Jeg sagde, han engang rørte min skulder.
Du spurgte mig, hvad jeg vil have.
Jeg vil også stå foran kejseren...
ligesom dig.
Så hør på mig. Lær af mig.
Jeg var ikke den bedste, fordi jeg dræbte hurtigt.
Jeg var den bedste, fordi publikum elskede mig.
Vind publikum så vil du vinde din frihed.
Jeg skal nok vinde publikum.
Jeg vil give dem noget, de aldrig har set før.
Så tager vi til Rom sammen, spanier...
og får blodige oplevelser.
Og hun vil amme os...
indtil vi er tykke og glade, og vi ikke kan amme mere.
Og så...
når nok mænd er døde...
vil du måske vinde din frihed.
Her. Brug den.
Det er derude et eller andet sted...
Mit land, mit hjem.
Min kone laver mad.
Mine døtre bærer vand fra floden.
Vil jeg nogensinde se dem igen?
Det tror jeg ikke.
Tror du, du kommer til at se dem igen, når du dør?
Det tror jeg.
Men jeg dør snart.
De kommer ikke til at dø førend om mange år.
Jeg må vente. Men du ville da...vente?
Selvfølgelig.
Forstår du...
min kone... og min søn...
Venter allerede på mig.
Du kommer til at se dem igen.
Men ikke endnu.
Medmindre...
Ikke endnu.
Ud.
Af sted! Ud!
Rart at se dig igen, gamle ven.
Bring mig rigdom.
Har du nogensinde set noget lignende?
Jeg vidste ikke, mænd var i stand til at bygge sådan.
Vind publikum.
Ind med jer! Af sted!
Han sover så godt, fordi han er elsket.
Kom, broder. Det er sent.
Jeg vil gøre Rom til tidernes mirakel.
Det forstår Gracchus og hans venner ikke.
Alle mine ønsker får mit hoved til at runge.
Commodus, drik dette.
Jeg tror, tiden næsten er inde.
Jeg kunne bekendtgøre opløsningen af senatet...
ved festlighederne til ære for vores fader.
Synes du, jeg skulle?
Er folket parat?
Jeg tror, du har brug for hvile nu.
Vil du blive hos mig? Er du stadig bange for mørket, broder?
Stadig. Altid
Bliv hos mig i nat. Du ved, jeg ikke vil.
Så kys mig.
Sov, broder.
Kom nu! Flyt dig
Jeg vil have dig, jeg vil have dig Jeg vil sådan have dig
All right, det er nok.
60!
500!
Kejseren vil have kampe, og jeg vil ikke ofre mine bedste mænd.
Pøblen vil have kampe, så kejseren giver dem kampe.
Og du får kampen ved Karthago.
Massakren ved Karthago. Guten tag
Hvorfor tager du ikke ned til fængslet og henter alle tiggerne og tyvene?
Det har vi gjort.
Hvis du vil have de bedste gladiatorer i hele riget...
så vil jeg have dobbelt så stort gebyr.
Du får gebyret i din kontrakt, eller også får du din kontrakt annulleret.
Er du ikke tilfreds?
Så kan du kravle tilbage til det lortehul, du kom fra.
Cassius!
Gladiator, er det dig, de kalder spanieren?
Ja. De sagde, du var en kæmpe.
De sagde, du kunne knuse en mands kranium med en hånd.
En mands? Nej.
En drengs.
Har de gode heste i Spanien? Nogle af de bedste.
Det er Argento og det er Scan'to.
De var mine heste.
De blev taget fra mig. Jeg kan godt lide dig, spanier.
Jeg vil heppe på dig. Lader de dig se kampene?
Min onkel siger, det gør mig stærk. Og hvad siger din fader?
Min fader er død.
Master Lucius, det er tid.
Jeg må gå. Hedder du Lucius?
Lucius Verus, efter min fader.
Lavere!
Claudius! Flere skjold! Ja sir
Når kejseren kommer,
løft jeres våben, salut ham og tal samlet
Vend jer mod kejseren og vend ikke ryggen til ham.
Gå, og dø med ære.
Vel mødt, store Cæsar!
Cæsar!
Vi der snart skal dø, saluter Dem!
På denne dag...
Tager vi tilbage Til oldtiden...
For en genskabelse af det andet slag
Ved Karthago!
På Zamas golde sletter...
Stod den uovervindelige
barbar Hannibals hær
uovervindelige hære, vilde lejetropper og krigere
fra alle uciviliserede nationer...
opsat på ubarmhjertig...
destruktion, sejr.
Det glæder jeres kejser at bringe jer...
den barbariske flok.
Er der nogen her, der har været i hæren? Nej Jo
Jeg kæmpede med dig ved Vindobona.
Du kan hjælpe mig.
Hvad der end kommer ud af disse porte...
har vi end bedre chance for at overleve, hvis vi arbejder sammen.
Forstår I?
Hvis vi holder sammen, overlever vi.
Det er kejseren en glæde, at bringe jer legionærerne...
fra Scipio Africanus!
Til døden!
Dræb!
Hold jer nær!
Kom sammen!
Forskudte kolonner!
Snart vil alle dine mænd være slagtet
I har ikke en chance
Luk med skjoldene. Hold sammen!
Som én, som én!
Hold!
Hold! Som en!
Som én! Som én!
Godt gjort.
Hold! Ned!
Diamant, diamant!
Ja!
Hagen!
Denne kolonne mod stridsvognen! Denne kolonne...
...bliver ved mig
Hurtigt!
Kom ud! Hurtigt!
Maximus!
Enkel kolonne!
Vi vinder!
Min historievidenskab er lidt tåget, Cassius...
men skulle barbarerne ikke tabe kampen ved Karthago?
Jo, deres højhed.
Tilgiv mig, deres højhed.
Nej, jeg kan godt lide overraskelser.
Hvem er han? De kalder ham spanieren, deres højhed.
Jeg vil gerne møde ham. Ja, deres højhed.
Hil til barbarerne!
Fremad! Våben klar!
Drop jeres våben.
Gladiator, kejseren har spurgt efter dig.
Jeg står til rådighed for kejseren.
Stå op.
Din berømmelse er velfortjent, spanier.
Jeg tror ikke, der nogensinde har været en lig gladiator.
Denne unge mand insisterer, du er en genfødt Hektor.
Eller var det Herkules?
Lad helten vise sit ansigt og fortæl os alle dit rigtige navn.
Du har vel et navn? Mit navn er Gladiator.
Hvor vover du, at vende ryggen til mig
Slave!
Tag hjelmen af, og fortæl mig dit navn.
Mit navn er Maximus Decimus Meridius...
kommandant af den nordlige hær...
general af Felix legionen...
Ioyal tjenestemand for den ægte kejser Marcus Aurelius...
fader til en myrdet søn...
mand til en myrdet hustru...
og jeg vil tage min hævn, i dette liv eller det næste.
Våben!
Leve!
Vagter, stå rør!
Maximus!
Hvorfor er han stadig i live?
Det ved jeg ikke.
Han burde ikke være i live.
Det plager mig.
Jeg er frygtelig plaget.
Jeg gjorde, hvad jeg måtte gøre.
Hvis det havde været op til fader, var hele riget faldet fra hinanden.
Det kan du vel godt se?
Ja.
Hvad følte du, da du så ham?
Jeg følte ingenting.
Han sårede dig dybt, gjorde han ikke?
Ikke mere end jeg sårede ham.
De løj overfor mig i Germanien.
De fortalte mig, at han var død.
Hvis de lyver for mig, respekterer de mig ikke.
Hvis de ikke respekterer mig, hvordan kan de så nogensinde elske mig?
Så må du lade legionen vide...
at deres forræderi vil blive straffet.
Stakkels søster. Jeg ville nødig være din fjende.
Hvad vil du gøre?
Denne vej.
Rige matroner betaler godt for at blive fornøjet af de modige mestre.
Jeg vidste, at din broder ville sende snigmordere.
Jeg indså ikke, at han ville sende sin bedste.
Maximus, han ved det ikke.
Min familie blev brændt og korsfæstet, mens de stadig var i live.
Jeg vidste intet... Lyv ikke overfor mig!
Jeg græd for dem. Ligesom du græd for din fader?
Jeg har levet i et fængsel af frygt siden den dag.
At ikke være i stand til at sørge over sin fader for frygt af sin broder.
At leve i rædsel hvert øjeblik af hver dag...
fordi ens søn er arving til tronen.
Åh, jeg har grædt.
Min søn var uskyldig.
Det er min også.
Skal min søn også dø, inden du vil stole på mig?
Er det ikke ligegyldigt, om jeg stoler på dig eller ej?
Guderne har skånet dig. Kan du ikke forstå det?
I dag så jeg en slave blive mere magtfuld end Roms kejser.
Guderne har skånet mig?
Jeg er i deres magt, med bare magten til at underholde pøblen.
Det er magt. Pøblen er Rom.
Og mens Commodus kontrollerer dem, kontrollerer han alt.
Hør på mig.
Min broder har fjender, især i senatet.
Men mens folket følger ham...
vil ingen vove at modsætte sig undtagen dig.
De er uenige med ham, dog gør de ingenting.
Der er nogle politikere, der har dedikeret deres liv til Rom.
Især én mand.
Hvis jeg kan arrangere det, vil du så møde ham?
Forstår du det ikke?
Jeg kan dø i denne celle i aften eller i arenaen i morgen. Jeg er en slave!
Hvilken forskel kan jeg dog gøre?
Denne mand ønsker, hvad du ønsker.
Så få ham til at dræbe Commodus!
Jeg kendte engang en mand...
en nobel mand. En mand med principper
der elskede min fader...
og min fader elskede ham.
Denne mand tjente Rom godt.
Den mand eksisterer ikke længere.
Din broder har sørget for det.
Lad mig hjælpe dig.
Ja, du kan hjælpe mig.
Glem at du nogensinde har kendt mig
og kom aldrig tilbage igen.
Vagt! Hendes højhed er færdig med mig.
Maximus.
Har du kommanderet legioner? Har du haft mange sejre?
Ja. I Germanien?
I mange lande.
General!
Du har et godt navn.
Han må dræbe dit navn, inden han dræber dig.
Ja, sidst i rækken.
Senator Gaius. Hallo.
Senator Gracchus.
Man ser dig ikke ofte nyde folkets vulgære fornøjelser.
Jeg giver mig ikke ud for at være en mand af folket, senator...
men jeg prøver på at være en mand for folket.
Cæsar!
Roms befolkning!
På Antiochs fjerde dag...
kan vi fejre den 64. dag af legene.
Og med hans majestætiske godgørened...
har kejseren værdiget denne dag og billiget Roms folk...
med en historisk sidste kamp.
Efter at have været pensioneret i fem år...
glæder det Cæsar at bringe jer...
den eneste overvindelige mester...
i Roms historie:
Den legendariske Tigris fra Gaul!
Han er for god til at manipulere publikum.
Marcus Aurelius havde en drøm for Rom.
Og det er ikke dette.
Marcus Aurelius er død, Maximus.
Vi dødelige er blot skygger og støv.
Skygger og støv, Maximus!
Han repræsenterer Antonius Proximo.
Det glæder Cæsar at bringe jer...
Aelius Maximus!
De elsker ham, som var han en af deres egne.
Pøblen er uberegnelig, broder. Han vil blive glemt om en måned.
Nej, meget snarere end det.
Det er blevet arrangeret.
Vi der snart vil dø saluter Dem.
Vi holder med dig, Maximus!
Kom så, gør det!
Nej! Træk!
Træk! Træk!
Løs! Løs!
Dræb!
Maximus den Barmhjertige!
Maximus!
Frem, våbene klar!
Hvad skal jeg gøre med dig?
Du vil simpelthen ikke dø.
Er vi så forskellige, du og jeg?
Du tager liv, når du er nødt til det,
det gør jeg også.
Jeg vil kun tage et liv til. Så er det overstået.
Så tag det nu.
De siger din søn...
skreg som en pige
da de sømmede ham til korset.
Og din kone... stønnede som en luder...
da de hærgede hende igen og igen...
og igen.
Tiden til at ære Dem selv vil snart være forbi...
højhed.
General!
Cicero!
Hvor har du slået lejr?
Ostia.
Vi elsker dig, Maximus! Pris sejrherren!
Fortæl mændene at deres general er i live. Find mig.
Kom så videre! Find mig!
Kan de høre dig?
Hvem?
Din familie, i livet efter døden?
Åh, ja. Hvad siger du til dem?
Til min dreng.
Jeg fortæller ham, at jeg snart vil se ham igen...
og at han skal sørge for at holde hælene nede, når han ridder på sin hest.
Til min kone...
det kommer ikke dig ved.
Og nu elsker de Maximus for hans barmhjertighed.
Så jeg kan ikke bare dræbe ham, for det gør mig bare endnu mere ubarmhjertig.
Det hele er et stort mareridt.
Han trodser dig.
Han trodser dig med hver eneste sejr.
Pøblen ser det, og det gør senatet også.
For hver eneste dag han lever, bliver de modigere.
Dræb ham. Nej.
Jeg vil ikke gøre ham til en martyr.
Jeg har hørt om en vis søslange... der har en meget usædvanlig måde at tiltrække sit offer på.
Den ligger på bunden af havet, som om den er såret.
Dens fjender nærmer sig...
og dog vil den ligge meget stille.
Dens fjender tager små bidder af den...
og dog ligger den stille.
Så...
vi vil ligge stille...
og lade vores fjender komme til os og tage små bidder.
Sørg for alle senatorerne bliver skygget.
Cicero, min gamle ven.
Jeg troede, jeg måske havde set dig for sidste gang.
Jeg troede, du var død. Næsten.
Hvor længe har du været i Ostia?
Hele vinteren. Og hvordan ser de ud?
De keder sig og er tykke.
Hvem leder dem?
En idiot fra Rom.
Hvor hurtigt kan de være klar til at slås? For dig, i morgen.
Der er noget, du må gøre for mig.
Kom og se.
Hvis I ikke har været i arenaen, kan I se det her.
Kæmpe Maximus overvinder vores kejser Commodus. Hvad skal vi gøre?
Han overvinder alle... Hvad skal vi gøre?
Ah, se dér!
Han fik ham.
Gør plads!
Tre tønder med rødvin.
Deres højhed! Jeg tjente Deres fader ved Vindobona.
Gør plads! Deres højhed!
Jeg tjente Deres fader ved Vindobona.
Tilbage! Og jeg tjente general Maximus.
Jeg tjener ham stadig.
Stop.
Gå tilbage.
Generalen sender bud, at han vil mødes med Deres politiker.
For din loyalitet, soldat. Tak, deres højhed.
Lad os være alene.
Senator Gracchus.
General.
Jeg håber, at det, at jeg er her, er bevis nok på...
at du kan stole på mig.
Står senatet bag dig? Senatet?
Ja. Jeg kan tale på deres vegne.
Du kan købe min frihed, og smugle mig ud af Rom.
Med hvilket formål?
Få mig udenfor bymurene.
Hav friske heste der kan få mig til Ostia. Min hær har slået lejr der.
På den anden dag ved solnedgang, vil jeg komme igen med 5.000 mænd.
Men legionerne har nye kommandanter... der er loyale overfor Commodus.
Lad mine mænd se mig i live, og I skal se, hvem de er loyale overfor.
Det er vanvid.
Ingen romersk hær har marcheret ind i hovedstaden i hundrede år.
Jeg vil ikke udbytte et diktatur med et andet!
Det er på tide, vi gør noget, senator.
Og efter dit storslåede kup, hvad så?
Vil du tage dine 5.000 krigere og forlade Rom?
Jeg vil forlade Rom.
Soldaterne vil blive for at beskytte jer under senatets kommando.
Så... når hele Rom er din,
vil du bare give den tilbage til folket?
Fortæl mig hvorfor.
Fordi det var en døende mands sidste ønske.
Jeg vil dræbe Commodus.
Roms skæbne overlader jeg til dig.
Marcus Aurelius stolede på dig.
Hans datter stoler på dig.
Jeg vil stole på dig.
Men vi har ikke meget tid.
Giv mig to dage...
og jeg vil købe din frihed.
Og du.
Du holder dig i live...
ellers dør jeg.
Nu må vi gå.
Det kan ikke lade sig gøre.
Kejseren ved for meget.
Og hvad mig angår...
det er farligt.
Du bliver betalt, når jeg kommer tilbage.
På æresord.
Dit æresord? Hvad hvis du ikke kommer tilbage?
Kan du huske, hvordan det var at have tillid, Proximo?
Tillid?
Hvem skal jeg have tillid til?
Jeg vil dræbe Commodus.
Hvorfor skulle jeg ønske det?
Han gør mig rig.
Jeg ved, jeg kan stole på dig, general.
Jeg ved, du er villig til at dø for ære.
Du er villig til at dø for Rom.
Du er villig til at dø for mindet om dine forfædre.
Men jeg, derimod... jeg er i underholdningsbranchen.
Vagt!
Han dræbte den mand, der gav dig din frihed.
Prætorianere, herre.
Stands!
Hvor har du været?
Jeg sendte bud efter dig.
Undskyld, broder.
Hvad bekymrer dig?
Har Gracchus en ny elsker?
Det ved jeg ikke.
Jeg troede, du havde set ham.
Han smitter alle som en ækel feber.
For Roms sundhed, må senatet bløde.
Og han vil også bløde.
Meget snart.
Men ikke i nat.
Kan du huske, hvad vores fader engang sagde?
Det er en drøm...
en frygtelig drøm...
livet.
Synes du, det er sandt?
Det ved jeg ikke.
Det synes jeg.
Og jeg har kun dig at dele det med.
Åbn din mund.
Du ved, jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig.
Ud! Kom ud!
Af sted!
Tillykke, general.
Du har meget overbevisende venner.
Min broder har fået arresteret Gracchus.
Vi tør ikke vente længere. Vi må tage af sted i nat.
Proximo kommer ved midnat og tager dig til porten.
Din tjener, Cicero, vil vente på dig der med heste.
Har du gjort alt det?
Ja. Du risikerer for meget.
Jeg har meget at betale for.
Du har ikke noget at betale for.
Du elsker din søn. Du er stærk for ham.
Jeg er træt af at være stærk.
Min broder hader hele verden
og mest af alt dig.
Fordi din fader valgte mig. Nej.
Fordi min fader elskede dig.
Og fordi jeg elskede dig.
For længe siden.
Var jeg meget anderledes da?
Du grinede mere.
Jeg har følt mig alene hele mit liv...
undtagen med dig.
Jeg må gå.
Ja.
Der.
Og jeg fik dig.
Er det ikke sent at lege legionær?
Jeg er ikke en legionær.
Ikke en legionær? Jeg er en gladiator.
En gladiator? Gladiatorer slås kun til legene.
Ville du ikke hellere være en stor,
romersk kriger som Julius Cæsar?
Jeg er Maximus, Roms frelser!
Roms frelser?
Og hvem har sagt det?
Hvor er Lucius?
Han er sammen med kejseren.
Det kunne hun ikke. Jo, hun gjorde.
Hun tog den fra en kurv... og pressede den mod sit bryst
lige her over sit hjerte.
Den bed hende i brystet?
Ja.
Forstår du, Lucius, nogen gange opfører royale kvinder...
sig meget mærkeligt og gør meget underlige ting i kærlighedens navn.
Jeg synes, det er skørt.
Det gør jeg også.
Søster, kom.
Jeg har læst for kære Lucius.
Jeg har også læst. Ja.
Han er en meget kløgtig, lille dreng.
Han vil blive en storartet kejser en dag.
Vi har læst om Marcus Antonius og hans oplevelser i Egypten.
Og dronningen dræbte sig selv med en slange.
Og bare vent til du hører, hvad der skete med vores forfædre.
Hvis du er sød, vil jeg fortælle dig
historien om kejser Claudius i morgen.
Han blev forrådt...
af dem nærmest ham.
Af hans eget blod.
De hviskede i mørke hjørner...
og gik ud sent om natten... og sammensværgede
Men kejser Claudius vidste, at de var ude på noget.
Han vidste, at de var travle små bier.
Og en aften satte han sig ned med en af dem...
og han så på hende...
og han sagde:
Fortæl mig hvad du har gjort...
travle lille bi.
Eller jeg vil skade dem, du holder mest af.
Du skal se på, "mens jeg bader i deres blod."""
Og kejserens hjerte var knust.
Den lille bi havde såret ham dybere,
end nogen anden kunne have gjort.
Hvad tror du så, der skete, Lucius?
Det ved jeg ikke, onkel.
Den lille bi fortalte ham det hele.
Åbn, i kejserens navn!
Proximo!
Åbn portene, i kejserens navn!
Åbn portene!
Åbn portene, Proximo.
Vil du dø, gamle mand?
Her.
Det hele er forberedt.
Det tyder på, du har vundet din frihed. Proximo
Er du i fare for at blive en god mand?
Juba. Alle kejserens fjender dør!
Åbn portene!
Træk!
Af sted! Form en kolonne til venstre!
Jeg behøver bare et øjeblik, så vær forsigtig med jeres liv.
Hvis I ikke vil tage del i det, så gå tilbage til cellerne.
Vi vil vente på dig her, Maximus. Maximus
Styrke og ære. Gå.
Styrke og ære.
Sigt. Træk buen!
Skygger og støv.
Maximus!
Undskyld.
Nej!
Det er ordnet.
Og hvad med min nevø?
Og hvad med hans mor?
Bør de dele hendes elskers skæbne?
Eller skal jeg være barmhjertig?
Commodus den Barmhjertige.
Lucius bliver hos mig.
Og hvis hans mor...
så meget som ser på mig...
på en utiltalende måde...
vil han dø.
Hvis hun beslutter sig...
for at være nobel...
og tager sit eget liv...
vil han dø.
Og hvad dig angår...
du vil elske mig...
ligesom jeg har elsket dig.
Du vil give mig en arving
af rent blod...
så Commodus... og hans efterkommere
vil regere i tusind år.
Er jeg ikke barmhjertig?
Maximus!
De kalder på dig.
Generalen der blev en slave.
Slaven der blev en gladiator.
Gladiatoren der trodsede en kejser.
En slående historie.
Nu vil folk vide, hvordan historien ender.
Kun en berømt død vil slå til.
Og hvad kan være mere ærefuldt...
end at udfordre selve kejseren i den fantastiske arena?
Du er villig til at slås med mig?
Hvorfor ikke? Tror du, jeg er bange?
Jeg tror, du har været bange hele dit liv.
I modsætning til den frygtløse Maximus, den Uovervindelige?
Jeg kendte engang en mand, der sagde: Døden smiler til os alle.
Det eneste, man kan gøre, "er at smile tilbage."""
Gad vide.
Smilede din ven til sin egen død?
Det må du vide.
Han var din fader.
Du elskede min fader, det ved jeg...
men det gjorde jeg også.
Det gør os til brødre, gør det ikke?
Smil til mig nu, broder.
Put hans rustning på. Skjul såret.
Ring formation!
Af med hans hovede, Maximus!
Quintus, sværd.
Giv mig dit sværd.
Sværd! Giv mig et sværd!
Stik jeres sværd i skeden.
Maximus. Quintus.
Befri mine mænd.
Senator Gracchus skal genindsættes.
Der var en drøm, der var Rom.
Den vil blive realiseret.
Det er Marcus Aurelius' ønske.
Befri fangerne. Af sted!
Maximus.
Lucius er i sikkerhed.
Tag hen til dem.
Du er hjemme.
Er Rom en god mands liv værd?
Det troede vi engang.
Få os til at tro det igen.
Han var Roms soldat.
Hæder ham.
Hvem vil hjælpe mig med at bære ham?
Nu er vi fri.
Jeg vil se dig igen.
Men ikke endnu.
Ikke endnu.